![](https://www.paravita.fi/wp-content/uploads/2020/04/A6-Haastava-vuorovaikutus-1-1024x739.jpg)
Tiedämme kaikki sen tunteen, kun valmistaudumme johonkin meille haastavaan kohtaamiseen. Sovitamme jo valmiiksi sanoja suuhumme: ”Olen vähän ajatellut, että…” vai olisiko parempi: ”Se on kuule nyt niin…” vai sittenkin: ”Tämä on hieman kiusallista ottaa esille, mutta…”. Pyöritti sanojansa niin tai näin, aina tuntuu menevän väärin päin. Ja se mitä lopulta vuorovaikutustilanteessa tapahtuu, voi olla jotakin ihan muuta kuin on suunniteltu. Vuorovaikutuksessahan on mukana se toinen ihminen, joka omilla sanomisillaan, ilmeillään tai eleillään saattaa muuttaa tapahtumien kulun ihan toisenlaiseksi, kuin oma mieli on alun perin visioinut.
Mitä jos ottaisi haastavan vuorovaikutustilanteen tarkasteluun mukaan aikaperspektiivin? Kun lähestymme vuorovaikutusta menneisyyden tapahtumien ja tulevaisuuden odotusten näkökulmasta, huomio kiinnittyy sanojen asettelun sijasta asenteisiin ja uskomuksiin. Mielemme on siitä kiinnostava, että se muodostaa mielikuvia ja odotuksia sekä yleisellä tasolla että tiettyyn henkilöön liittyen. Ja kaiken lisäksi nämä kaksi sekoittuvat mielessämme yhdeksi kokonaisuudeksi. Tämä kokonaisuus ohjaa meitä tiedostamattomalla tasolla valmistautuessamme sosiaalisiin tilanteisiin. Perustuen aikaisempiin kokemuksiimme odotamme joko jotain ikävää tai mukavaa tapahtuvaksi.
Emme voi vaikuttaa menneisyyteemme, mutta tulevien tilanteiden kulkuun voimme vaikuttaa. Yksi tapa hahmottaa kokemusta vuorovaikutustilanteesta, on David Rockin luoma SCARF-malli. Mallin ideana on tarjota työkalu siihen, miten vuorovaikutustilanteessa päästään palkitsevuuteen sen sijaan, että tilanne koetaan uhkaavana. Tämä malli toimii hyvänä apuna, kun valmistaudut haastavaan vuorovaikutustilanteeseen. Niinpä olen kuvan alla kuvannut mallin elementit ja sen, miten niiden tietoinen käyttö voi tuoda apua haastavaan tilanteeseen.
![](https://www.paravita.fi/wp-content/uploads/2020/06/Dia1-1024x576.jpg)
Status: Alamme jo ihan pienestä lapsesta pitäen muodostamaan kuvaa itsestämme suhteessa muihin. Määritämme mielessämme, tai usein tiedostamattomasti, olemmeko suhteessa toiseen ylempänä, alempana vai samanarvoisessa asemassa. Kun valmistaudut haastavaan vuorovaikutustilanteeseen, ole tietoinen statusasetelmasta ja pyri siihen, että olette mahdollisimman tasoissa, vaatii se sitten oman statuksesi laskemista tai nostamista.
Certainty: Olemme oppineet, että ihmisillä on tapana toimia saman kaavan mukaisesti tietyissä tilanteissa. Tyypillisesti emme kiinnitä asiaan huomiota ennen, kuin jokin muuttuu. Vuorovaikutustilanteessa tarjoat toiselle ihmiselle helpomman lähtökohdan, jos pystyt ilmaisemaan mahdollisimman selkeästi, mistä ja miksi haluat puhua ja mihin puheellasi pyrit.
Autonomy: Tarpeenamme on säilyttää tietty itsenäisyys vuorovaikutustilanteessa, ja koemme uhkaavana tai epämotivoivana sen, jos joku yrittää astua reviirillemme. Eihän kukkokaan käskien laula. Anna siis vuorovaikutustilanteessa toisen ihmisen päättää ja vastata omista asioistaan ja keskity puhumaan minä-muodossa sinä-muodon sijasta.
Relatedness: Haluamme tulla hyväksytyiksi, ja haluamme olla osa joukkoa. Halu voi joskus yltyä niin suureksi, että se saa meidät unohtamaan, mitä itse syvimmillämme haluamme tilanteessa. Pyri vuorovaikutustilanteissa rakentamaan mielikuvaa yhteisestä veneestä sen sijaan, että tulisi tunne eri puolilla olemisesta.
Fairness: Ja kukapa ei haluaisi häntä kohdeltavan oikeudenmukaisesti. Tunne epäoikeudenmukaisesta kohtelusta voi nostaa pintaan erilaisia kielteisiä tunteita, kuten surua, vihaa tai suuttumusta. Jos huomaat toisella ihmisellä nousevan pintaan kielteisiä tunteita, hyväksy ne, ja mieti voisitko toimia tilanteessa oikeudenmukaisemmin.
HARJOITUS
![](https://www.paravita.fi/wp-content/uploads/2020/06/SCARF-model-1024x576.jpg)
- Piirrä itsellesi haastavasta vuorovaikutustilanteesta vastaava malli kuin kuvassa. Tässä kuvassa on havainnollistettu tilanne, jossa henkilö on kokenut ensin epäarvostavaa kohtelua työpaikalla (nöyryyttävä kokemus) ja myöhemmin arvostavaa kohtelua (kannustava kokemus).
- Kuvaa jokin negatiivinen kokemus, jonka huomaat vaikuttaneen asenteisiisi ja uskomuksiisi ja sijoita se kuvan vasempaan alalaitaan.
- Kirjoita sitten uhkakuvan mukaiset asiat kuvan oikeaan alalaitaan.
- Kuvaa sitten jokin positiivinen kokemus, joka muuttaa kehityksen suunnan. Jos positiivista kokemusta ei vielä ole ollut, voit myös kuvitella sen: mitä kaikkea hyvää siinä voisikaan tapahtua?
- Kirjoita positiivisten odotusten mukaiset asiat kuvan oikeaan ylälaitaan.
- Lähde tietoisesti työstämään positiivista tulevaisuuden kuvaa. Palauta se mieleesi päivittäin ja huomaa kaikki ne asiat, jotka vievät kohti positiivisia asioita. Alat huomata, että vähitellen hyvät asiat alkavat toteutua.
Viimeisimmät kommentit